Борис Пастернак
Тишина

Превод от руски: Кирил Кадийски, —

chitanka.info

Лесът пронизан е с лъчи.

И ленти прах, се стрелкат косо.

Оттука, както си личи,

на кръстопът излиза лоса.

В леса — мълчание и мрак,

животът в глухата ровина

не е слънчасал сякаш пак,

а друго нещо е причина.

Наистина, ей там пред нас

спря самката и се снишиха

дърветата като в несвяст —

и затова така е тихо.

Тя хрупа пресен, сочен злак

и с хруст ластарите се белят.

Докоснал нейния гръбнак,

люлее се на клонче желъд.

Тинтява, лайкучка и бъз,

живовляк, бучиниш, звъника

стълпени са околовръст

и глътнали са си езика.

Потокът само в тоя час

в оврага, пълен с благозвучия,

ту шепне, ту надига глас —

цял свят да разбере за случая.

Звъни и в летния покой.

размирил просеки, дъбрави —

почти с човешки думи той

се мъчи нещо да разправи.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.